JEG, CLAUDIUS
8. Rædselsregime
Da Livia døde, slap Tiberius alle sine hæmninger.
Han lod Sejanus passe imperiet og flyttede til Capri.
Et rædselsregime begyndte. Ingen var sikker.
Sejanus anholdt Agrippina, hendes søn Nero og utallige andre.
Hans magtbegær var umætteligt. Han lod sig skille fra sin hustru...
...Apicata...
...og blev min søsters...
...Livillas...
...elsker, i håb om at blive gift med hende.
Min mor forblev mærkelig nok uvidende... til en dag-
-Apicata opsøgte hende.
Sejanus havde deres børn, og hun ville have dem tilbage.
Hun frygtede, at min søster ville gøre dem fortræd.
Nu forlangte hun, at min mor skulle tale med min søster.
Vil De bede hende om at lade mig få dem tilbage?
De kommer bare mellem ham og hende, men for mig er de alt.
-Alt... -Jeg forstår dette:
Selv om min datter bor hos mig, er vi ikke venner.
Jeg foragter hende og beder hende ikke om nogen tjenester.
Jeg foragter manden og Dem, fordi De giftede Dem med ham.
Nu behandler han Dem, som han har behandlet andre.
Jeg ækles ved Dem.
De har forvandlet Rom til en kloak, hvor kun rotter kan bo.
Ære, loyalitet, pligt betyder intet.
Så Deres børn er "alt" for Dem? Hvad med Rom, som De kan takke for alt?
De har ødelagt det med Deres egoisme.
Nyd Deres værk, men kom ikke her og beklag Dem.
Jeg kom for at tale om mine børn!
Rom kan gerne gå under, men jeg vil have mine børn!
Hjælper De mig ikke, fortæller jeg noget, der får Dem på andre tanker...
Jeg sagde jo, at jeg vidste en hel del. Nu skal De høre...
Deres datters mand døde ikke en naturlig død. Hun myrdede Castor.
Sejanus gav hende giften, men hun gav ham den. Dette par-
-er ude efter en kongekrone, de vil ikke nøjes med mindre.
Hvis jeg underretter Tiberius, hvad så med Deres slægts fine navn?
-De lyver. -Nej.
Beviser?
Slaver, der fortæller af fri vilje eller under tortur.
-Hvorfor gik De ikke til kejseren? -Sejanus sorterer hans besøgende.
At gå til Tiberius ville koste mig livet, min sidste udvej.
Han læser testamenter, hvor folk testamenterer alt till ham-
-og det er måske den metode, jeg må ty til.
Uden mine børn er mit liv ingenting for mig.
Tænk over det, datter af Marcus Antonius...
Beskyt slægtens navn, lad de elskende få deres krone...
...men giv mig mine børn tilbage.
Hun elsker virkelig s-sine børn.
-Er det alt, hvad du har at sige? -Hvad v-vil du have, jeg skal sige?
-Tror du på hende? -N-n-nej! Hun er gal.
Livilla har gjort grusomme t-ting, men det tror jeg ikke om hende.
Hvilke grusomme ting?
Forskellige ting...
Hun medvirkede til Postumus' forvisning, ved du.
Nej, det vidste jeg ikke. Hvordan?
Hvorfor fik jeg intet at vide?
Det var jo en h-hemmelighed. Det er k-kun mig, der v-ved det.
Jeg tror, L-Livia tvang hende til det.
Hvorfor var det en hemmelighed for mig, og ikke for dig?
Det er en l-lang historie, mor.
-Hvad skal jeg nu gøre? -Vi finder en anden mand til dig.
Tud ikke! Tror du, staten kan tage hensyn til dine ægteskabsplaner?
Hvad er der?
Hun græder, fordi hun ikke må blive gift med Nero.
-Jeg sagde, at vi fandt en anden. -Tænker du kun på fornøjelser?
Bed for ham i stedet.
-Nu vil jeg tale med din mor. -Hun tænker kun på ægteskab.
-Og hvad tænker du selv på? -Hvad mener du?
Tænker du på at gifte dig med Aelius Sejanus?
-Du har talt med nogen? -Er det sandt?
Han har friet ...og jeg har sagt ja.
Jeg er træt af at leve alene. Jeg bor her, så det kan du selv se.
Jeg holder ikke rede på, hvornår du kommer og går.
Jeg er stadig ung.
Castor døde for snart fem år siden, jeg kan ikke leve som en vestalinde.
Jeg mener ikke, hvem du går i seng med... det er din egen sag.
Men ægteskab... Må jeg minde dig om, hvis datter du er?
-Jeg elsker ham, og han mig. -Han udnytter dig.
Jeg vil ikke tale mere om det!
Du lever i det blå, hvis du tror, Tiberius går med til det.
-Hvordan skal det gå for hans børn? -Jeg er ligeglad med hans børn.
-Apicata vil have dem hos sig. -Har du talt med Apicata?
Hun ønsker, at du skal overtale Sejanus til at give hende børnene.
Det gør han aldrig!
-Han lader hende ikke se dem. -Det vedkommer ikke mig, vel?
Jeg ved ikke... det vil det måske en skønne dag.
Du kan ikke gifte dig med Livilla.
Jeg har tænkt meget over det, men jeg må sige nej.
-Kan jeg få at vide hvorfor? -Det har du ret til.
Jeg ville være nødt til at give dig en meget høj stilling.
-Det har jeg aldrig ønsket. -Nej, men tror du, at Livilla...
...ville være hustru til en uden for senatet?
Spørg hende!
Alle kvinder siger noget inden brylluppet, noget andet efter...
Hendes bror Germanicus og hendes far Drusus var meget højt placeret.
Ville man ikke kræve det samme for dig?
Jeg ønsker ikke stige højere end min nuværende rang.
Visse siger, at du er steget endnu højere... uden rang.
Misundelse mod dig bliver til kritik af mig.
Jeg har altså både for mange venner og for mange fjender?
-Er det ikke sandt? -Jeg fik dem i Deres tjeneste.
-Det ved jeg. -Jeg klager ikke.
Men du er skuffet. Jeg har et andet forslag.
Et, der vil blive snakket mindre om.
Neros forlovelse med Livillas datter må anses for ude af verden.
-Gift dig i stedet med hende. -Med Helena?
Hvorfor ikke? At blive gift ind i familien, ville jeg synes bedre om.
Tænk over det. Hvem vil tale med mig?
Jeg har listen her.
Jeg har markeret dem, De bør tage imod. De øvrige er uvigtige.
Dem, du har markeret, tager jeg imod i morgen, de andre må gå.
Det klarer du selv.
-Og Agrippina? -Hende tager jeg imod nu.
-De vil ikke træffe Nero? -Nej!
Thrasyllus, var det klogt at forbyde ægteskabet med Livilla?
-Thrasyllus! -Klogt, Deres Nåde.
-Og at give ham datteren? -Det fortjener han.
Han er min højre hånd. Uden ham ville jeg være hadet af hele Rom.
Nu er det ham, der bliver hadet.
Du ligner en græsk tragedie.
Og du en romersk farce...
Din skarpe tunge vil stå dig dyrt.
Dit ormædte vrag! Ikke min tunge, men min slægt og min popularitet!
Og som du har udnyttet den imod mig!
Imod dig? Germanicus kunne have ført Rhinen-hæren mod dig!
Han blev udråbt til kejser, men sagde, at Rom havde en kejser!
-Du gør min opgave lettere... -Du har altid været hævngerrig.
-Ser du ikke dit eget bedste? -Jeg ser dit bedste.
Du er gammel og skal snart dø.
Din efterfølger bliver en af Germanicus' sønner.
Jeg har selv et barnebarn. Livillas dreng.
Gemellus, et barn! Rom er ikke Egypten.
Rom skal styres af mænd, ikke af børn.
Jeg lægger selv mine planer.
Du...?
Det tror du, ja, men det er ham, der lægger dem.
Sejanus, den sorte edderkop, der sprøjter gift i dit øre.
Du tror, du hersker i Rom? Han hersker i Rom!
Når den sidste af mine sønner er død, vil du erfare det.
Så smuk du er, når du bliver vred.
Det smerter mig at måtte sende dig væk.
Men en dronning skal jo have sit eget rige... Ved du hvilket?
Øen Pandataria, hvor din mor Julia-
-levede så mange år i eksil.
Du skal arve hendes rige, det er kun ret og rimeligt.
Dit højeste ønske går i opfyldelse. Du bliver dronning.
Nero bliver sendt til Ponza, en ø, der er endnu mindre end din.
Tænk over, hvordan I skal styre jeres mægtige riger.
Føler du dig ensom, kan jeg komme og besøge dig.
Dynd, gennemvædet af blod, blev du kaldt... helt rigtigt.
Giv mig en vinkvist!
Dronningen skal piskes, inden hun tager af sted.
Mine herrer! Lad min sekretær notere Deres navne. Undskyld mig.
Nævnte De mit ærinde for kejseren?
Kejserens beslutning meddeles, når tiden er inde...
-Men De lovede jo... -Undskyld mig.
Far, du er hjemme igen!
-Jeg sagde jo, han ville komme. -Du vidste det ikke sikkert.
Må vi spise middag med dig i dag? Vi har været artige.
Så må I det. Gå nu til jeres værelser, jeg har travlt.
Hvorfor må vi ikke se mor igen?
Vi skulle ikke tale om det. Jeg er meget utilfreds med dig.
Tjenerne lukkede hende ikke ind. Lad hende besøge os.
-Gå nu! Jeg er meget vred. -Du må ikke være vred.
Vi ville ikke gøre dig vred, men vi savner hende så meget.
Livilla er her.
Så køn du er blevet, Arria.
Gå nu til jeres værelser inden middagen.
Har du spurgt ham? Hvad sagde han?
-Han... afslog. -Men hvorfor?
Han sagde, du var alt for højt placeret for mig.
Jamen vi vil gifte os, som vi har planlagt.
Og ventet på... Gav han nogen anden grund?
Du ville ikke være tilfreds med min rang.
Det ville skabe farlig misundelse.
-Du må forsøge igen senere. -Det tror jeg ikke.
Jeg tror, vi begik en fejl. Det gjorde han mistænksom.
Men han ved, at jeg har ret til at gifte mig igen.
Går han ikke med til det, gifter vi os alligevel.
-Det kan blive farligt. -Hvad skal vi gøre?
Jeg vil giftes.
Du lovede mig ægteskab. Har du ombestemt dig?
-Naturligvis ikke. -Passer det dig at leve sådan her?
Elskede, alt, hvad jeg har gjort, var for, at vi kunne være sammen.
Den gamle ged skal ikke hindre os i det.
Han havde et andet forslag.
Han sagde, at han ikke var imod, at jeg blev gift ind i familien.
Han foreslog et ægteskab med din datter...
Dit svin... !
Jeg myrder dig! Dit svin, dit ækle svin!
Hvis det er den eneste måde, hvorfor så ikke?
Det ville passe dig... at ligge både med mor og datter!
Hør nu her...
Nu må vi være praktiske. Helena betyder intet for mig-
-men hvis Tiberius indvilger, bliver jeg gift ind i kejserfamilien!
Du skal bo hos os.
-Tror du, Helena går med til det? -Ja. Vi må stoppe med at ses en tid...
...så folk ikke får mistanke. Og så er der ikke noget ægteskab.
-Og du bliver hingst for os begge? -Tal ikke sådan!
Jeg elsker dig. Alt skal gå, som vi har planlagt.
Agrippina og Nero er forvist og kommer aldrig tilbage.
Snart også Drusus. Snart lader Tiberius ham anholde.
Så er der kun Caligula tilbage.
Så har Tiberius ingen at vende sig til, undtagen mig...
Lad os nu være fornuftige. Vi har ventet længe.
Jeg kan ikke leve uden dig.
Lad mig tale med Helena.
Lad mig overtale hende.
Stol på mig.
Det er alt, hvad jeg beder dig om.
lgen skriver kejseren og kræver, at endnu en skal anholdes.
Først Agrippina og hendes søn Nero ...og nu hendes søn Drusus.
Ingen dokumenter fremlægges for senatet.
Vi anmodes blot om at samtykke-
-og underskrive, som om vi var en undergiven hustru.
Senatorer... ! Min underskrift får han ikke.
Jeg har lært at læse, før jeg skriver under.
De kan gøre, som De vil.
Er det senatets mening, at Drusus Cæsar skal anholdes?
Nej...
Ja!
Jeg vil tale med kejseren! Brevene var forfalsket. De var ikke mine.
Så lad mig få lov til at tale med Sejanus.
Luk mig ud.
Bliver han for støjende, kan du gøre ham tavs.
-Skal han have mad? -Nej.
Onkel Claudius!
-Onkel Claudius! -Caligula, hvor har du været?
I Antium, med nogle venner. Vi havde det vidunderligt...
Har du hørt, at D-Drusus er blevet anholdt?
Ja, det er jo skændigt.
-Tror du, de dræber ham? -Han er jo dog din bror!
-Jeg sagde jo, det var skændigt. -Caligula...
-Jeg tror, du er i stor fare. -Hvem truer mig?
Hvem?
-Tiberius. -Tiberius?
-Han har jo inviteret mig til Capri. -Til C-C-Capri?
-Ja, til "C-C-Capri"! -Vil du rejse dertil?
Naturligvis. Der skal være helt fantastisk.
Småpiger løber rundt i haven...
...som skovnymfer, nøgne.
-Hvad vil du sige til ham? -Om hvad?
-Om din mor og dine brødre? -Hvad kan jeg sige til ham?
-Berører det dig slet ikke? -Selvfølgelig gør det.
Jeg må vel se mig for. Man ved aldrig nu for tiden...
Hør her...
Hvis du får en anledning, må du forsvare dem.
Det er klart... i al fald mor.
-Drusus og Nero er jeg ligeglad med. -De er dine brødre!
Men du bryder dig ikke om faster Livilla, selv om hun er din søster.
-Jeg elsker mine søstre. -Det ved jeg.
Du gør mig undertiden utrolig b-beklemt. Farvel.
-Deres hustru Aelia er her. -M-min hustru?
-Hv-hvad vil hun? -Hun er ikke min hustru.
Vær ikke så uforskammet. Så vis hende ind...
Claudius...
Jeg hørte, at du var i Rom. Tænk, at du ikke besøgte mig!
-Hv-hvorfor? -En mand bør vel ses med sin hustru.
Vi er ikke ligefrem mand og hustru, men jeg b-besøger dig gerne.
Det er til fordel for dig at blive set sammen med mig.
Selv om du tilhører kejserfamilien, er du ikke nogen drømmeægtefælle.
-V-var det alt, hvad du ville? -Sæt dig ikke på den høje hest, tak.
Jeg ville besøge din søster-
-og meddele, at jeg lever og er ved godt helbred.
Lever du og er ved godt helbred?
-Det t-t-tror jeg. -Du ser ikke sådan ud.
Det er svære tider. Min svigerinde er netop blevet anholdt.
Agrippina, ja... det var jo ventet.
Takket være at du er gift med mig, står du under min brors beskyttelse.
Nå, hvad laver du i Rom?
Jeg benytter Pollio-biblioteket.
Vil du have et eksemplar af min "Karthagos historie"?
Spøger du?
-Aelia besøger os.... -Jeg ville egentlig besøge Livilla.
Det ville overraske mig, hvis du besøgte min søn.
Han besøger jo næsten aldrig mig...
-...og det passer os udmærket. -Det gør det sikkert.
Alt er så underligt nu. Gifte folk lever hver for sig-
-og ugifte lever sammen. Hvorfor ikke afskaffe ægteskabet?
Deres ideer er alt for avancerede for mig.
Men Livilla venter.
Undskyld mig.
-Hvad vil hun Livilla? -Det ved jeg ikke.
Sejanus vil måske vide, hvordan det går med Helena.
Gør den mand nu kur til min datterdatter?
De er set sammen. Han omgås ikke Livilla mere.
-Hvad er der med Helena? -En eller anden kvindesygdom...
Hvad ved du om kvindesygdomme? Hun har holdt sengen i en uge.
Giv ham det her. Han skal tilintetgøre det, når det er læst.
Hvordan går det med Helena? Bedre?
Han virker meget bekymret for hende.
Han burde være bekymret for mig.
Hans følelser for Dem er uforandrede. Det ved De vel?
Et rent fornuftsparti.
Han lovede at gifte sig med mig. Tror De, han får min datter?
-Men hvis Tiberius... -Tiberius lever ikke evigt.
-Deres bror tilhører mig. -Det ved han. Han elsker Dem.
Han klarer sig fint uden at træffe mig.
Mænd er anderledes.
Det driver mig til fortvivlelse.
Jeg kan ikke udholde ensomheden.
Det er jo kun for en tid.
For et syns skyld...
-Hvordan g-går det, Atticus? -Glimrende.
Vi har allerede lavet 12 eksemplarer.
Se bogstaverne! Har De nogensinde set mage?
U-udmærket, men jeg synes ikke om illustrationerne.
De er på mode. Og elefanter passer til Karthago, ikke?
Jeg bad ikke om elefanter.
Da jeg kender Deres udsøgte smag, troede jeg, De bifaldt det.
Nej. Bare fordi jeg har nævnt elefanter, skal de ikke også ses.
-De er jo et tema. -Et forbandet dumt tema.
Og nævnte jeg Hannibals elskerinder, havde De så tegnet k-konkubiner?
-Hvis De ikke synes om elefanter... -Nej.
Ikke flere elefanter! Vores højtærede kunde kan ikke lide elefanter-
-selv Deres elefanter, der er fremragende tegnet.
Hvis kunden ikke kan lide elefanter, påtvinger vi ham ikke elefanter.
I må lave hele oplaget om. Det bliver ikke færdigt til tiden.
Jeg skal bruge et eksemplar i dag. Jeg tager et med elefanter.
-Vil De virkelig gøre det? -J-ja! Kom her med det!
Asinius Gallus, hvilken fornøjelse. "Karthagos historie" med elefanter.
Deres eksemplarer er færdige om en uge.
Godt! Hvad er det med "Karthagos historie"?
Jeg lader den kopiere... uden elefanter. De vil få et eksemplar.
Så De min afhandling om Pollio og Cicero?
Jeg er ikke helt enig med Dem...
Følg med mig til senatet og fortæl hvorfor.
Slet alle spor af elefanter. Lad kun teksten være tilbage.
Hvilken højtid for læserne.
Pollio var en stor taler, men han stod ikke mål med Cicero.
Ciceros taler var opblæste og kunstige-
-og de må have lydt værre, end de ser ud på papir.
Asinius Gallus!
Asinius Gallus, kejseren befaler, at De anholdes.
Hvorfor?
De har søgt at gå mellem kejseren og Sejanus, chefen for garden.
-Er dette en spøg? -Nej.
Skynd Dem med Deres historie! Snart er der ingen til at læse den...
-Skriv under! En tilståelse. -Af hvad?
At De og Drusus ville have Rhinen-tropperne til at gøre oprør.
De har skrevet det, De kan skrive under.
-De kommer dog til at skrive under. -Intet, De kan vise efter min død.
Anklag mig eller dræb mig.
Der behøves ingen retssag.
Sådan taler den korrumperede provinsbetjent, som De er-
-og burde være forblevet.
Deres karriere har været en sand åbenbaring for mig.
Hvordan en lille, men magtsyg sjæl-
-kan knuse et land af kloge mænd.
Hvor svag en civilisation er over for et pust af virkelig dårlig ånde!
Ja.
Men det er sikkert ikke Dem, der står for tilintetgørelsen.
Den findes et andet sted.
De er kun den forrådnelse, der spredes efter døden.
Det ydre tegn på dens tilstedeværelse.
De er en lektion i historie, Sejanus...
...som beviser, at det, menneskeheden mest af alt har brug for...
...er dens lugtesans.
Væk ham. Vi begynder forfra.
De anholdt Asinius G-Gallus på senatets trappe.
Læs... Læs!!
Hvorfor? Hvad er dette...?
-Det er Livillas håndskrift. -Læs!
De forgiftede Castor.
Apicata havde ret. Min datter myrdede sin mand...
Nu opfordrer hun ham til at myrde Tiberius og tage magten.
Enhver soldat skylder ham jo troskab, siger hun.
-Men hv-hvad er dette? -Udkast til brevene, hun skrev.
Jeg forstår, hvor svært det var at skrive dem. Hun kryber for ham.
-Hvordan f-fandt du dem? -En slave gjorde rent i hendes rum.
Det skulle brændes ...fint papir, knap skrevet på.
Jeg takker guderne for min sparsommelighed.
Hun er værre end ham... et udyr! Og hende har jeg født.
Hun forgifter Helena.
Hun er ved langsomt at forgifte hende.
Hun skyer intet middel for at få den mand.
-Hv-hvad skal vi gøre? -Tiberius må have det at vide.
Skal f-folk have at vide, at din egen datter...
Alle, der vil tale med Tiberius, må gå via Sejanus.
-Hvad med det, du skriver der? -Min "Karthagos historie"?
-Ja, er den færdig? -Ja, jeg tog et eksemplar hjem.
-V-vil du læse den? -Nej, du skal gøre sådan her.
Bed Sejanus om lov til at besøge Tiberius på Capri.
Sig, at du vil bede Tiberius om lov til at tilegne ham bogen.
-Sejanus foragter dig jo alligevel. -Tak.
Disse papirer skal klistres ind i en bogrulle med et brev-
-og du skal bede Tiberius om at åbne det først.
Jamen jeg vil ikke give ham d-dette eksemplar.
Fuldt af elefanter...
Din jubelidiot! Ingen læser din bog... allermindst Tiberius!
Muligvis hvis du tegnede den fuld af nøgne kvinder.
Onkel Claudius! Ser man det...
Forsvind!
Ved du, hvad der er heri? Din mor er en meget ædel kvinde.
Hvad er der sket?
Din onkel har bevist, at min søn blev forgiftet af sin hustru.
Faster Livilla?
Jeg vidste, at hun var nedrig.
Hun og Sejanus forgiftede ham. Nu planlægger de at myrde mig.
Folk er afskyelige...
Hvordan kan man anholde ham?
Han kontrollerer jo garden.
4.000 mand...
Loyale over for ham, ikke over for mig.
Hans tro tjenere, ikke mine.
Castor advarede mig ...men jeg ville ikke høre på ham.
Er d-der ingen blandt dem, du kan stole på?
Ingen retskaffen mand?
Ikke så vidt jeg ved.
Er det ikke et forfærdeligt vidnesbyrd om vores tid, onkel?
Men kan man ikke finde en retskaffen mand-
-så søg efter en magtsyg mand, en hund, der æder hunde...
-Kender du en? -Ja.
Sertorius Macro, Sejanus' stedfortræder, meget populær.
-Han anholdt jo G-G-Gallus. -Er han ikke loyal over for Sejanus?
Jo, men han kan ikke avancere, så længe Sejanus stadig er der.
Og han er meget magtsyg.
-Kender du ham personligt? -Nej, jeg har ligget med hans kone.
Og det er nu blevet en måde til at præsentere ægtefællen?
Han ved det. Jeg sagde jo, at han var magtsyg.
Jeg vil gøre dig til min efterfølger, Gaius Caligula.
Du skal blive her hos mig, Rom fortjener en som dig.
Jeg vil nære dig som en slange ved sin barm...
-Er det en spøg? -Ikke endnu... men det bliver det.
Sejanus skal indlulles i sikkerhed og må ikke mistænke noget.
Jeg vil bede ham møde mig på senatets trappe-
-hvor han vil få sig en overraskelse.
Og hans venner? Han har masser af venner.
Du og jeg vil skrive en liste under middagen.
En lang liste... !
Byen skal renses lige så grundigt-
-som hvis den havde ædt figner i et helt år!
Roms mave skal sprættes op, gaderne skal flyde som en kloak!
-Hil Sejanus! -Hvad laver du her?
-Jeg har bud fra kejseren. -Hvor er kejseren?
Han venter uden for byen.
-Sendte han ikke bud efter mig? -Dette kunne De næppe fremføre.
Deres udnævnelse til Roms beskytter, det vil sige hans efterfølger...
Så er det bedst, at du fremfører det.
Jeg skal sørge for, at du overtager min post.
-Venter far ikke på kejseren? -Han kommer åbenbart ikke.
Det var en skam. Så kan vi lige så godt gå hjem...
Befalingsmand for garden!
Genkender du kejserens segl? Læs det!
Garden vender tilbage til kasernen, til jeg kommer!
Giv agt!
Fremad march!
Skift!
Fremad march!
"Fra kejseren til senatet. Jeg henleder Deres opmærksomhed-
-på en mand, der i mange år har hjulpet mig med at styre Rom."
"Jeg hentyder til Lucius Aelius Sejanus, min chef for garden."
"De højeste udmærkelser er regnet ned over ham."
"Hvad er sværere at bære end tillid, der svigtes?"
"Jeg har beviser for et komplot-
-for mord på Deres kejser og overtagelse af magten."
"Det er anført af min betroede Lucius Aelius Sejanus!"
"Det er kommet så vidt, at jeg, Deres kejser-
-ikke tør begive mig ind i byen uden visse garantier."
-Hvad er der sket? -Sejanus er faldet!
Flyt jer!
"For at beskytte min, senatets og folkets sikkerhed-
-kræver jeg, at Sejanus og hans sammensvorne anholdes."
"Tiberius Claudius Nero Drusus Cæsar."
Skal senatet adlyde kejserens råd?
Ja!
Fremad march!
Du gør mig fortræd...
Far!
Jeg kan ikke dræbe dem. De er jo mindreårige.
De står på listen!
Pigen er jo jomfru. Det betyder uheld for byen.
Så sørg for, at hun ikke er jomfru, når du dræber hende.
Macro... hvad har de gjort ved børnene?
De er gået forud for Dem ...som så mange andre.
Tag ham.
Mor, luk mig ud!
Hvad gør du? Hvad vil du gøre ved hende?
Luk hende ud! Hvor længe skal hun sidde derinde?
-Til hun dør. -Dør?
Er du g-gal? Din egen datter? Kan du lade hende dø?
-Det er hendes straf. -Hvor kan du h-høre på hende?
Det er min straf. Jeg flytter mig ikke herfra-
-før de åbner døren og finder hende død.
Nej! Nej...
Claudiusl
Claudius! Hjælp mig! De dræber jo alle!
Alle, der var hans venner eller slægtninge.
Red mig, Claudius. Jeg vil gøre hvad som helst.
Lad mig skjule mig her.
Jeg er din hustru, du må beskytte mig.
Henrettelser overalt i byen.
Senatstrappen er fuld af lig. De har myrdet hans børn.
De voldtog pigen først, og klædte drengen i mandetøj.
Apicata begik selvmord, da hun så det.
Rom, det er ude med dig!
Du er modbydelig, modbydelig...
Claudius! Jeg trygler dig...
Mit forbund med Sejanus familie kunne have kostet mig livet-
-hvis ikke jeg havde været min mors søn.
Jeg fik lov at blive skilt og afleverede en ottendedel af medgiften.
Jeg afleverede faktisk det hele.
Hun må have syntes, at jeg var en idiot...